28.+Teoreetikkoja

=Teoreetikoita= Paluu Hakemisto-sivuille

 Sigmund Freud (1856-1939): Psykoseksuaalinen kehitys  Erik H. Erikson (s. 1902): Psykososiaaliset kriisit  Robert Havighurst (teoria 1970-luvulla): Kehitystehtäväteoria  Daniel J. Levinson (teoria 1970-luvulla): Elämänkaaren siirtymät  Jean Piaget (1896-1980): Ajattelun kehitysvaiheet  Lawrence Kohlberg (1927-1987): Moraalikehitys  John Bolby (teoria 1950-luvulla): Kiintymyssuhdeteoria  Mary Ainsworth (teoria 1978): Kiintymyssuhteen luonne  Margaret Mahler (1897-1985): Psykologinen syntymä  Daniel Stern (teoria 1985): Persoonallisuuden minärakenteet  Vittorio F. Guidano ja Gianni Liotti (teoria 1980-luvulla): Minärakenneteoria
 * Kehityspsykologian teorioita**

 Korosti varhaislapsuuden merkitystä kehityksen kivijalkana  kaikki koettu vaikuttaa myöhempään kehitykseen  varhaiset negatiiviset kokemukset ja tunteet vaikuttavat myöhempään psyykkiseen hyvinvointiin  torjutut tiedostamattomat asiat voivat aktivoitua tietyissä tilanteissa
 * Freud**

 Psykoseksuaalinen kehitys  Oraalinen vaihe 0-1 v: suun alueen tapahtumat tärkeitä. Lapsi ”ottaa maailman suuhunsa.” Mielihyvän tunteet suun kautta.  Anaalinen vaihe 1-3 v: Peräsuolen hallinta. Antaminen ja pidättäminen. Mielihyvä keskittyy peräaukkoon, ulostamiseen.  Fallinen vaihe 3-6 v: Tietoisuus sukupuolesta herää. Mielihyvä sukupuolielimien kautta. (4-7 -vuotiaan oidipaalikriisi: musta-sukkaisuus saman sukup. vanhempaan voitetaan samaistumalla)  Latenssi vaihe 6-12 v: Seksuaalisuuteen liittyvä kehitys vähäistä ja torjuttua. Koulu ja ystävyyssuhteet tärkeitä.  Genitaalivaihe 12-14 v: Eroottiset tunteet kehittyvät. Aluksi kaukaiset idolit, vähitellen aikuisen seksuaalinen identiteetti. Mielihyvä sukupuolielimistä.
 * Freud**

Erikson  Taustana psykoanalyysin pohjalta minän kehitystä painottava egopsykologia sekä elämänkaaripsykologia.  Taustana myös taiteen ja kulttuurien tutkimus.  Teoriassa kahdeksan kehityskriisiä, jotka ovat yleis-maailmallisia ja seuraavat toisiaan samassa järjestyk-sessä. Ratkaisumallit vaihtelevat eri kulttuureissa.  Kriisin läpityöskentely luo myönteiset edellytykset seuraavan vaiheen kehitykselle. Varhaisimmat kriisit ratkaisevimpia koko myöhempää kehitystä ajatellen.

 Kussakin ikävaiheessa ihmisellä selvitettävänä tietyt kehitystehtävät (kehityshaasteet).  Kehitystehtävien taustalla: fyysinen kypsyminen, yksilön omat arvot ja tavoitteet sekä ympäristön paineet. Esim. nuoruusiällä oman ruumiin hallinta, sukupuoliroolin omaksuminen, itsenäinen tunnesuhde aikuisiin, perheen perustamisen valmius, oman arvomaailman ja moraalin kehittäminen.  Kehitystehtävien ratkaisut ohjaavat yksilön persoonallisuuden kehitystä. Ratkaisut ovat kulttuurisidonnaisia.
 * Havighurst**

 Tutki aikuisiän kehitystä ja kehitti teorian elämänkaaren siirtymävaiheista.  Siirtymävaiheissa ihmisen suhde muihin, itseen ja elämään muuttuu ja näin myös elämänrakenne muuttuu.  Siirtymävaiheiden välillä on tasaisempia jaksoja.  Siirtymävaiheita 17-22 v: aikuisuuden siirtymä; 28-32 v: kolmenkymmenen siirtymä; 40-45 v: keski-iän siirtymä; 60-65 v: vanhuuden siirtymä.
 * Levinson**

 Havainnoimalla omien lastensa kehitystä hahmotteli kognitiivisen kehityksen vaiheteoriansa.  Osoitti, miten säännönmukaista lapsen älyllinen kehitys on. Lapsen oma toiminta on merkityksellistä.  Kehityksen perustana ovat sisäiset mallit (skeemat). Uusissa tilanteissa lapsi hyödyntää aiempia tietojaan: assimilaatio eli uuden tietoaineksen sulauttaminen vanhaan ja akkomodaatio (mukauttaminen) eli tapahtuma, jossa koko tietorakenne muuttuu uuden tiedon nivoutuessa vanhaan.  sensomotorinen vaihe 0-2 v: lapsi oppii yhdistämään havainnot ja liiketoiminnat.  esioperationaalinen vaihe 2-7 v:  esikäsitteellinen vaihe 2-4 v: Päättely omien toiveiden värittämää ja analogioihin perustuvaa (saman kaltaiset asiat oletetaan samanlaisiksi). Kuvitteluleikit alkavat.  intuitiivinen vaihe 4-7 v: Välitön havainto ohjaa ajattelua. Ajattelu egosentristä (omasta näkökulmasta lähtevää).  konkreettisten operaatioiden vaihe 7-11 v: Lapsi osaa nähdä asian useasta, myös muiden ihmisten, näkökulmasta. Loogisuus lisääntyy. Ajattelu vielä sidoksissa konkreettiseen todellisuuteen.  formaalisten operaatioiden vaihe 11-15 v: Ajattelu vapautuu välittömästä todellisuudesta. Ajattelun abstraktius lisääntyy. Useiden näkökulmien yhtäaikainen huomioiminen. Mielikuvat ja muisti laajentavat ajattelua. Eettinen ja moraalinen arviointi onnistuu.
 * Piaget**
 * Piaget: Ajattelun kehitysvaiheet**

 Moraalikäsitykset muuttuvat iän mukana. Haastattelututkimuksen perusteella Kohlberg erotteli kolme moraalikehityksen tasoa:  Esisovinnaisen moraalin taso: Teon arviointi seurausten perusteella. Rangaistuksen pelko tai saatava hyöty ohjaavat toimintaa.  Sovinnaisen moraalin taso: Yhteisön säännöt ohjaavat toimintaa.  Periaatteellisen moraalin taso: Otetaan huomioon moraalisääntöjen suhteellisuus ja tilannesidonnaisuus.
 * Kohlberg**

 lapsella on tunnesiteeseen, hoitajaan kiintymiseen, synnynnäinen valmius  kiintymyskausi kestää n. 3 ensimmäistä vuotta  kiintymyksen perusmallit muodostuvat näitä on tutkittava luonnollisissa olosuhteissa  rinnastus eläinten leimaantumiseen
 * Bolby**

 Tutkimus lapsen kiintymyssuhteen laadusta vierastilannemenetelmän avulla.  turvallisesti kiintyneet (Suomessa n. 2/3 lapsista)  turvattomasti kiintyneet:  välttävästi kiintyneet (Suomessa n. 1/5)  vastustavasti kiintyneet (ambivalentti)  epäjohdonmukaisesti kiintyneet (disorientoitunut)  Kiintymyssuhteen luonne säilyy leikki-ikään.  Pohja myöhemmille ihmissuhteille ja käsitykselle itsestä vuorovaikutussuhteissa  Käsitys toisesta syntyy. Tunteiden säätely ja ilmaisu kehittyvät. Mahler  Minäkokemuksen pohja luodaan 0-3 v.  Esivaiheet:  Heräämisvaihe  virittyminen vuorovaikutukseen 0-1 kk  Esivaihe symbioosi  kokemus sulautuu hoitajaan 2 kk alkaen, purkautuu 6 kk alkaen.  Erillistymis- ja yksilöllistymisprosessi  Eriytymisvaihe  kehominän muodostuminen ja fyysisen erillisyyden kokeminen 5-10 kk  Harjoitteluvaihe  liikkuminen, kokeilu, kaikkivoipaisuuden tunteita, mielikuvat äidistä, turvallisuuden tankkaaminen 8-15 kk  Uudelleen lähentyminen  sisäsyntyinen eroahdistus, riippumattomuuden ja tarvitsevuuden ristiriita 15-24 kk  Yksilöllisyyden kiinteytymisvaihe 3. ikävuosi  uhmakohtauksia, oman erillisyyden hyväksyminen
 * Ainsworth**

 painotti varhaisvuosien perustavaa merkitystä  vauvan aktiivisuus vuorovaikutussuhteissa  persoonallisuuden rakenteet muotoutuvat lapsen aktiivisen tiedonkäsittelyn pohjalta vuorovaikutussuhteissa (kognitiot)  aluksi kehittyy ydinminä: voimakkaat perustuntemukset sisältävä rakenne  sen jälkeen tiedostetummat minä-rakenteet  Vauvan maailmassa avautuu vähitellen uusia kokemisen ja ilmaisemisen tasoja:  ensimmäiset viikot: Tunteiden maailma  vuoden ikäiseksi: Läheinen sosiaalinen maailma  puheen alkuun asti: Mielenmaisemien maailma  toisen ikävuoden lopulla: Sanojen maailma  puheen kehittyessä: Kertomusten maailma
 * Stern**
 * Stern pienen vauvan maailmasta**

 yksilön kerrokselliset minärakenteet:  sanaton ydinminä: varhaiset vuorovaikutussuhteet  sen suojarakenteet (defenssit) ja asenteet itseen  viimeksi kehittyy selviytymiskeinot (hallinta l. coping)  toimiminen ympäristössä  persoonallisuuden kerrokset jatkuvasti muuttuvassa vuorovaikutuksessa keskenään
 * Guidano ja Liotti**

Paluu Hakemisto-sivulle